Laurențiu Marian – Inimă, izvor de chin Versuri
Laurențiu Marian – Inimă, izvor
chin VersuriInimă, izvor
Viața toată mi-i pelin!
C- doi ochi căprui
Și- rămas nimănui…
Ce- n-a fost
Și- zac , mereu!…
Spune-mi, mândră, ce-
Dragi fost și ne- urât…
Mândră, cât ai fost a ,
Nu ți- spus o vorbă rea;
Ce- avut lume,
Împărțeam drag tine!…
Mândră, floare viorea,
Știu că -i fi a !
Da’ lucru -aș ruga:
Încă mărita!
Mai rămâi puțin așa,
Poate gându’ mi-oi lua!…
Râd și râsu’
Că în suflet plâng parău!
Mă ia lumea la tacla,
Eu jale aș urla;
Da’ la gură-mi pun zăvor,
Că -mi trebe’ mila lor!
Lumea-i mare, lumea-i largă,
Tot -i om să mă-nțeleagă!
Numa’ mândrii i-o păsat,
Și-amu ard, că m-o lăsat!