Lenuța Filipoi – Viața omului Versuri
Lenuța Filipoi – Viața omului Versuri
Strofa I:
Am încercat să culoare
Unui covor frunze într-o zi fără
Cum încearcă om, când are o supărare,
În păcat să coboare.
Refren:
Viața omului e anotimp,
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.
Viața omului e anotimp,
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.
Strofa II:
Anii duc, duc în
Până rămâi la mână amintirilor
Rămâi martorul lor, chiar ele
Ești actorul din decor.
Refren:
Viața omului e anotimp,
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.
Viața omului e anotimp,
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.
Viața omului e
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.
Viața omului e anotimp,
E frunza pomului, ce usucă în
Rămâne o piatră
Nimeni trăiește cât e lumea toată.